Рипли, страх ме е.
И мен.
Стой тук.
В медицинската лаборатория е. Хъдсън!
Васкес! Отиваме в лабораторията. Има пожар.
Идваме.
Идват, Нют.
Стреляй в стъклото!
- Хъдсън ! - Исусе !
За Бога! Пази се, хлапе!
Пукни, мамка ти!
- Хвърляме натам! - Ясно!
- Готов ли си? - Да!
Хъдсън!
Да, чисто е. Заковах и другото.
Вече ги няма, човече.
Господи.
Бърк. Беше Бърк.
Казвам на т'ва грозно копеле веднага да му светим маслото.
Това просто няма никакъв смисъл.
Решил е, че може да прекара извънземно
през карантината, ако зарази накой от нас...
или както и да му казваш...
и да го замрази по пътя към дома.
Никой не би могъл да знае за ембрионите, които бихме носили...
...аз и Нют.
Но ние щяхме да знаем.
Да. Би могъл по пътя да саботира нечии криогенни
камери, а именно вашите.
Ще изхвърли телата и ще съчини някаква история.
Мамка му! Ама мъртав е.
Ти си кучешка храна, приятел.
Това са пълни глупости. Чувате ли се какво приказвате?
Това са праноични бълнувания. Направо е тъжно.
Просто е жалко.
Знаеш ли, Бърк, не знам кой от видовете е по-лош.
Те поне не се прецакват един друг за пари.
Добре, приключихме с него. Няма да се церемоним.
Не! Трябва да го върнем на Земята...
Прекъснаха захранването.
Как тъй "прекъснаха", бе? Те са просто животни.
Искам двамата да следите коридорите със скенерите! Действай!
- Горман, пази Бърк! - Държа го.
Нют, стой до мен!
- Аз поемам тая страна. - Добре.
Отчиташ ли нещо?
Показа се нещо.
Това е вътре в комплекса.
Засичаш мен.
Не, не си ти.
Проникнали са в периметъра. Влезли са.
Хъдсън, успокой се! Васкес?
Хъдсън май е прав.
Върнете се и двамата.
Сигналът се усилва.
Трябва да са някакви смущения или нещо такова.
Отчитам движение навсякъде наоколо.
Връщайте се в оперативната зала! Време е за веселба.
Нют.
Запечатай вратата! Побързайте!
Хайде! Влизайте вътре!
Действай бързо!
Покрий си очите, Нют! Не гледай към светлината!
Отчитам движение. Сигналът е чист. Разстояние 20 метра.
Намерили са път да влязат, нещо което сме пропуснали.
Нищо не сме пропуснали.
18... 17 метра.
Нещо под пода, което го няма на плановете, не знам.
- 15 метра. - Рипли!
Определено са приминали барикадите.
Да вървим!
13 метра.
Това е точно зад вратата. Хикс, Васкес дръпнете се!
Сигналът е много силен вече.
- До къде стигна, Васкес? - Почти свърших.
Готово.
12 метра.
11... 10...
- Точно пред нас са. - 9 метра.
Помнете - стреляме с къси откоси!
8 метра.
7...
6...
- Невъзможно. Това вече е в стаята. - Така показва, виж!
Не е възможно!
5 метра, човече... 4... Какво, по дяволита става?
Боже мой!
Дай ми фенера.
Ето ги! Стреляйте!
- Хайде! - Стреляй!
Горман, направи нещо!
Пази се, пази се!
Идват още!
Към медицинската лаборатория!
Хайде! Веднага!
Хъдсън, пази се!
Побързайте!
Бърк!
Отвори вратата! Бърк, отваряй!
Хайде! Да вървим! Отстъпваме!
Давай!
Пукнете, копелета! Пукнете, гадини такива!
Бърк!
Хъдсън!
Копелдаци!
Елате де! Елате! Елате да си го получите!
С вас ще се занимавам! Ела, копеле!
Идвай! И ти! Искате ли още? Да ви го начукам!
Мамка ти!
- Хикс! - Хъдсън!
Хайде, Хикс, да вървим!
Заключено е!
Готово! Да вървим!
Бързо, бързо!
- Бързо, Горман! - Запечатай я!
Проклет да си, Бърк! Отвори тая врата!
Назад!
Побързайте!
Горман, дръпни се!
Насам, Рипли!
Чакай! Мини зад мен!
Каквото и да правите, правете го бързо.
- Хикс! - Хайде, да вървим.
Върви!
- Накъде е платформата за кацане? - Насам.
Надясно.
Насам.
- Накъде? - Право напред и наляво.
Бишоп, чуваш ли ме? Обади се!
Корабът е на път. Приблизително време - 16 минути.
Стой там! Идваме.
- Сега накъде? - Натам.
- Не, чакай! Насам! - Сигурна ли си?
Васкес, побързай!
- Сега оттук. - Хикс!
- Почти стигнахме. - Нют, почакай!
Нют!
Васкес!
Върви!
Не!
Нют.
Натам, през покрива е по-напряко.
Хикс.
Винаги си бил задник, Горман.
Нют!
- Рипли! - Нют!
Хикс, хвани я! Бързо!
Дръж се, Нют!
- Идвам! - Не се пускай!
- Рипли! - Дръж се!
- Помощ! - Хванах те.
Държа те.
Нют! Не!
Хайде. Можем да я намерим с това.
Стой където си, Нют.
- Рипли! - Идваме.
Рипли!
Насам.
- Наблизо е. - Нют!
Рипли!
Къде си? Чуваш ли ме?
- Нют! - Насам! Тук съм!
Къде?
Нют, добре ли си?
Трябва да я срежем.
Слез надолу, скъпа. Трябва да срежем решетката.
Нют? Не мърдай сега. Стой мирно.
Добре.
Почти сме готови. Ей сега!
- Хикс. -Знам.
- Побързай. - Знам!
Наистина побързай!
Нют, стой неподвижно!
Още малко.
Не!
Нют!
Не! Не!
- Да вървим. - Не! Те не те убиват!
Те не те убиват! Тя е жива, жива е!
Добре, вярвам ти. Жива е.
Но сега трябва да вървим!
- Хикс. - Махни го от мен!
Махни го!
Насам.
Хайде.
Хайде, ще се справиш!
Вишоп, колко време имаме до взрива?
Достатъчно. 26 минути.
- Няма да тръгваме. - Няма ли?
ГРАНАТИ ЗА "М40"
Рипли...
И дума не искам да чувам, Бишоп Тя е жива.
След 19 минути това място ще се превърне в облак пара...
с размерите на Небраска.
- Хикс, не го оставяй да тръгне. - Няма да ходим никъде.
- До скоро, Хикс. - Дуейн.
Казвам се Дуейн.
Аз съм Алън.
Не се бави, Алън.
ВНИМАНИЕ! ТРЕВОГА!
ЦЕЛИЯТ ПЕРСОНАЛ ДА СЕ ЕВАКУИРА НЕЗАБАВНО!
ИМАТЕ 15 МИНУТИ ЗА ДОСТИГАНЕ НА МИНИМАЛНОТО БЕЗОПАСТНО РАЗСТОЯНИЕ!
ВНИМАНИЕ! ТРЕВОГА!
ЦЕЛИЯТ ПЕРСОНАЛ ДА СЕ ЕВАКУИРА НЕЗАБАВНО!
ИМАТЕ 14 МИНУТИ ЗА ДОСТИГАНЕ НА МИНИМАЛНОТО БЕЗОПАСТНО РАЗСТОЯНИЕ!
Рипли, Рипли!
Хвани се за мен!
Дръж се!
Да бягаме!
Зад нас!
ВНИМАНИЕ! ТРЕВОГА!
ЦЕЛИЯТ ПЕРСОНАЛ ДА СЕ ЕВАКУИРА НЕЗАБАВНО!
ВНИМАНИЕ! ТРЕВОГА!
ЦЕЛИЯТ ПЕРСОНАЛ ДА СЕ ЕВАКУИРА НЕЗАБАВНО!
ИМАТЕ 4 МИНУТИ ЗА ДОСТИГАНЕ НА МИНИМАЛНОТО БЕЗОПАСТНО РАЗСТОЯНИЕ!
Идвай, по дяволите!
Дръж се за мен!
ВНИМАНИЕ! ТРЕВОГА!
ЦЕЛИЯТ ПЕРСОНАЛ ДА СЕ ЕВАКУИРА НЕЗАБАВНО!
ИМАТЕ 2 МИНУТИ ЗА ДОСТИГАНЕ НА МИНИМАЛНОТО БЕЗОПАСТНО РАЗСТОЯНИЕ!
Не.
Проклет да си, Бишоп!
Затвори си очите, миличка.
Виж!
Хайде, хайде!
Настъпи го, Бишоп!
Всичко е наред. В безопастност сме.
Ей...
Справихме се.
Знаех си, че ще дойдеш.
Ще се оправи.
Просто е в безсъзнание. Наложи се да му дам още едно болкоуспокояващо.
Трябва да го качим на носилка и да го закараме до лазарета.
Добре.
Извинявай, ако съм те уплашил.
Онази платформа стана много нестабилна.
Наложи се да кръжа и да се надявам да не стане прекалено
опасно да ви взема.
Бишоп... справи се чудесно.
Наистина ли?
O, да !
Махни се! Върви!
Не! Насам! Насам!
Бягай!
Насам!
Махни се от нея, кучко!
Хайде де!
ВЪНШНА ВРАТА
Рипли!
Бишоп!
- Мамо. - O, Боже!
Не беше зле... за човек.
През целия път до къщи ли ще спим?
През целия.
Мога ли вече да сънувам?
Да, миличка. Мисля, че и двете вече можем.
- Добре да се наспиш. - Тъй вярно.
DANNEY team © 2002